-Dobar dan, gđo MacGruder. -Dobar dan, gđice Daniels.
Da li ste ikada vidjeli toliko galebova? Što li je u pitanju?
Sigurno je oluja na moru. To ih zna otjerati na kopno.
Nadala sam se da ćete malo kasniti. On još nije stigao.
-Ali... rekli ste u 3. -Znam.
Znam. Zovem već cijelo jutro.
O, gđice Daniels, nemate predodžbu.
Tako ih je teško nabaviti. Stvarno teško.
Moramo ih nabaviti iz Indije još dok su male bebice i onda...
Ovaj neće biti bebica, zar ne?
Naravno da ne. Ovaj će biti odrastao.
- I pričat će? - Pa, naravno da će...
Pa, ne, vi ćete ga naučiti pričati.
Možda je bolje da nazovem. Rekli su u 3:00.
Možda je promet u pitanju. Nazvat ću.
-Hoćete li pričekati? -Pa, možda je bolje da ga isporučite.
Dat ću vam svoju adresu.
Pa, dobro,
ali sam sigurna da su na putu.
Mogu li nazvati?
Da. Dobro.
-Da li mi možete pomoći? -Molim?
Pitao sam se da li mi možete pomoći.
- Da. Što tražite, gospodine? - Ljubavne ptice.
-Ljubavne ptice, gospodine? -Da. Razumijem da postoji više vrsta.
-Je li tako? -Pa, da, postoji.
Pa, ove su za moju sestru, za rođendan,
a pošto će tek napuniti 11, ne želim par ptica koji...
će biti... jako demonstrativan.
-Potpuno razumijem. -A u isto vrijeme, ne bih htio ni da budu ravnodušne.
Ne, naravno.
Da nemate možda par koji je jednostavno... prijateljski raspoložen?
O, mislim da imamo. Sada, da vidimo.
Zar nisu to ljubavne ptice?
Ne. To su... crvene ptice.
Mislio sam da su to jagodaste zebe.
Da. Zovemo ih i tako.
Evo nas. Ljubavne ptice.
To su kanarinci.
Zar se zbog ovoga ne osjećate odvratno?
Zbog čega bih trebala...
-Zašto držite ovoliko jadnih, nevinih stvorenja zatvorenih ovako?
-Pa, ne možemo ih pustiti da lete po trgovini. -Pretpostavljam.
Da li postoji ornitološki razlog zašto ih držite u odvojenim kavezima?
Naravno. Zbog zaštite vrste.
Da, to je važno, naročito za vrijeme sezone parenja.
To su posebno opasna vremena.
-Da li se sada pare? -Neki od njih.
Po čemu znate?
Pa, oni... imaju onaj usamljeni izgled.
Da, vidim. Pa, što s ljubavnim pticama?
Da li ste sigurni da nećete kanarince?
-Imamo vrlo lijepe kanarince ovaj tjedan. -Dobro.
Dobro. Mogu li ga vidjeti, molim?
Što je?
Eto nas.
Divno.
Natrag u svoj pozlaćeni kavez, Melanie Daniels.
Što ste rekli?
Samo sam povlačio paralelu, gđice Daniels.
-Kako znate moje ime? -Rekla mi je ptičica.
Ugodan dan, gđice Daniels. Gđice.
Samo trenutak. Ja vas ne poznajem.
-Ah, ali ja vas znam. -Kako?
- Upoznali smo se na sudu. - Nismo se uopće nikada upoznali.
-To je točno. Ispravit ću se. Vidio sam vas u sudu. -Kada?
Zar se ne sjećate one koja je prouzročila razbijanje prozora?
-Ja nisam razbila taj prozor. -Da, ali vaša mala šala je.
- Sudac vas je trebao staviti iza rešetaka. - Što ste vi, policajac?
Ja jedva da vjerujem u zakon. A i nisam ljubitelj praktičnih šaljivaca.
- Kako onda nazivate svoju priču o ljubavnim pticama? - Stvarno sam ih htio.
-Znali ste da ne radim ovdje. Namjerno ste... -Prepoznao sam vas kada sam ušao.
Pomislio sam da biste voljeli znati kako izgleda biti na drugom kraju šale.
-Što mislite o tome? -Mislim da ste divlji.
I jesam. Ugodan dan, gđice Daniels. Gđice.
A meni je drago što niste dobili svoje ljubavne ptice.
Naći ću nešto drugo. Vidimo se na sudu.
-Tko je taj čovjek? -Nemam pojma.
Rekli su da će Minah ptica biti ovdje kasnije popodne, pa dođite tada, ako možete.
-Ne, bolje mi ga isporučite. Smijem li telefonirati? -Pa, naravno.
Daily News? Melanie Daniels je. Mogu li dobiti gradski ured?
Samo trenutak, gđo MacGruder.
Bok, Charlie. Melanie je.
Treba mi usluga.
Ne, ova je manja.
Pritišćem te? Pa, Charlie, dragi, da li bih ti ja to radila?
Hoćeš li mi pozvati prometnu policiju?
Saznaj čije su ovo tablice:
W-J-H-0-0-3.
Da, kalifornijske tablice.
Ne. Svratit ću malo kasnije. Da li je tata u uredu?
Ne, neću prekidati sastanak. Reci mu da ću ga vidjeti kasnije.
Hvala ti, Charlie.
Da li imate ljubavne ptice?
Ne u trgovini, ali vam ih mogu naručiti.
-Koliko brzo? -Pa... pa, za kada vam trebaju?
-Odmah. -Pa, bit će ovdje do sutra ujutro.
-Da li bi vam to odgovaralo? -To bi bilo super.
-Gđice, da li je to za Mitcha Brennera? -Da.
-On nije tu. -U redu je.
Neće se vratiti do ponedjeljka, mislim, ako su te ptice za njega.
-Do ponedjeljka? -Da.
-Mislim da ne bi bilo pametno ostavljati ih u hodniku, a vi? -Pa, a kuda je otišao?
Bodega zaljev. Tamo ide za svaki vikend.
Bodega zaljev. Gdje je to?
Gore uz obalu, oko 100 km sjeverno odavde.
Sto kilo... O!
Na sat i pol vožnje autoputom ili dva sata, ako idete priobalnom magistralom.
Ja bih ih pričuvao, ali i ja idem na put, također.
Strašno mi je žao.
-Dobro jutro. -Dobro jutro.
-Da li mi možete pomoći. -Dat ću sve od sebe.
-Tražim čovjeka po imenu Mitchell Brenner. -Da.
-Da li ga znate? -Da.
-Gdje živi? -Ovdje, u Bodega zaljevu.
- Da, znam, ali gdje? - Tamo preko zaljeva.
Gdje?
-Sada, vidite li gdje pokazujem? -Da.
Vidite li ona dva velika drveta?
-Na drugoj strani zaljeva? Da. -A bijelu kuću?
-Da. -Tu žive Brennerovi.
Brennerovi? G. i gđa Brenner?
-Ne. Samo Lydia i dvoje djece. -Dvoje djece?
Da, Mitch i djevojčica.
O, vidim. Kako da dospijem tamo?
Pratite put oko zaljeva i stići ćete na njihova ulazna vrata.
Ulazna vrata. Postoji li neki sporedni put kojim mogu ići?
Ne. To je jedini put. Vidite, hoću ih iznenaditi.
Ne želim da me vide kako dolazim.
To je iznenađenje.
Pa, možete iznajmiti čamac i sjeći preko zaljeva, pa ravno na njihov dok.
Gdje mogu iznajmiti čamac?
Dolje pored restorana Tides.
- Da li ste ikada prije upravljali čamcem? - Naravno.
- Hoćete li da vam nađem jedan? - Pa, hvala vam.
-Na koje ime? -Daniels.
OK.
-Da li mi možete reći... -Da. Samo trenutak, molim.
- Ime djevojčice? - Male Brennerove?
-Da. -Hm, Alice, mislim.
Harry, kako se zove mala Brennerova?
-Lois. - Alice, je li tako?
-Ne, Lois je. - Alice je.
- Da li ste sigurni? - Pa, nisam sto posto.
Treba mi njezino točno ime.
O, hm... samo još jedan tren, molim.
U tom slučaju, reći ću vam što da učinite.
Idite ravno kroz grad, dok s lijeve strane ne vidite mali hotel.
-Tu skrenite desno. Da li ste razumjeli? -Da.
Na vrhu brda vidjet ćete školu, a malo iza nje
kućicu s crvenim sandučićem.
Tu živi Annie Hayworth, lokalna učiteljica.
-Nju pitajte za malu Brennerovu. -Pa, hvala vam.
Uštedite sebi vrijeme. Zove se Alice, zasigurno.
Da li mogu dobiti čamac na 20 minuta?
Koliko za telefonski poziv? O, ništa.
Hvala vam.
-Tko je? -Ja.
Tko "ja"?
-Gđica Hayworth? -Da.
-Ja sam Melanie Daniels. Oprostite što vas uznemiravam, ali... -Da?
Čovjek iz pošte me poslao.
Rekao je da mi možete reći ime Brennerove djevojčice.
Cathy? Ona koja živi u bijeloj kući preko zaljeva?
To je ta. Cathy Brenner. On je bio siguran da se zove Alice ili Lois.
Iz tog razloga pošta nikada nije bila isporučena na pravu adresu u ovom gradiću.
-Oprostite. Cigaretu? -Hvala vam.
Da li se, hm... hoćete vidjeti s Cathy iz nekog razloga?
Pa, ne baš.
O.
Da li ste Mitchova prijateljica?
Ne, ne stvarno.
Htjela sam zapaliti cigaretu još prije 20 minuta.
Nisam se mogla zaustaviti.
-Obrađivanje zemlje može prerasti u ovisnost. -Vrlo lijep vrt.
O, hvala vam. To radim u slobodno vrijeme.
Toga ima napretek u Bodega zaljevu.
Da li planirate duže ostati?
-Ne, samo na par sati. -Znači, odlazite kada se vidite s Cathy.
Pa, nešto tako.
Oprostite. Ne želim zvučati tako misteriozno.
Zapravo, to nisu moja posla.
Pa, bolje da krenem.
-Hvala vam puno. -Nema na čemu.
Da li ste se dovezli iz San Francisca priobalnim putem? -Da.
-Lijepa vožnja. -Predivna.
Da li ste tamo upoznali Mitcha?
Da.
Pretpostavljam da tamo svi i upoznaju Mitcha.
Sada vi zvučite pomalo misteriozno, gđice Hayworth.
Zaista?
Slučajno. Ustvari, ja sam kao otvorena knjiga.
Ili još bolje, zatvorena.
- O, lijepo. Što su? - Ljubavne ptice.
Vidim. Sretno, gđice Daniels.
Hvala vam. Da li mogu izaći ovuda?
Idite okolo. Odvest će vas točno na glavni put.
Hvala vam.
-Da li imate čamac za gđicu Daniels? -Da, gđo.
Onaj točno ispod.
-Da li ste dobro? -Da, barem mislim da jesam.
-Što ga je natjeralo da to napravi? To je najluđa stvar koju sam ikada vidio.
Kao da se namjerno ustremio na vas. O, i krvarite.
Hajdemo se pobrinuti za to. OK?
Tako.
Hajde.
Što se dogodilo, Mitch?
-Galeb ju je udario. -Galeb?
O. Hajdemo pokušati gore u restoranu.
Možda će vam trebati injekcija protiv tetanusa. Ja sam je primio prošlog svibnja.
-Što se dogodilo? -Bok, Deke. Dama se porezala.
-Da pozovem doktora? -Sumnjam da je toliko ozbiljno. Da vidim.
Helen, donesi malo vate i antiseptika.
Porezali ste se vani, gđice?
Ne brini, Deke. Porezala se u čamcu.
Čovjek mi se jednom spotaknuo i pao na parkingu.
Prije nego što sam trepnuo, tužio me.
Ne mislim da će gđica Daniels ikoga tužiti.
-Pa, ti si odvjetnik. -Hvala ti.
-Što je to? -Samo malo peroksida.
Očistit ću ti ogrebotinu.
Znači, odvjetnik.
Tako je. Naravno, obično sam branitelj, ali da sam tužitelj...
-Da li ovdje radite? -U San Franciscu. Što vi radite ovdje?
-Koja vrsta prava? -Kriminal.
-Da li zato hoćete vidjeti svakoga iza rešetaka? -O, ne svakoga.
-Samo prekršitelje i praktične šaljivce. -Tako je.
O, oprosti.
-Što radite ovdje? -Zar nisi vidio ptice?
Misliš, prešla si cijeli onaj put samo da bi mi donijela ptice?
Da bi donijela tvojoj sestri ptice. Rekao si da joj je rođendan.
-Osim toga, bilo mi je usput. -A gdje to?
Da se vidim s prijateljem. Pažljivo.
O, oprosti. Hm... tko ti je prijatelj?
Annie Hayworth, učiteljica.
Annie Hayworth.
Baš je malen svijet.
Da.
Odakle znaš Annie?
Išli smo u školu zajedno... fakultet.
Zaista? Zamisli samo. Koliko dugo ćeš biti ovdje?
Za vikend.
Pa, mislim da je krvarenje skoro prestalo. Pridrži malo to...
-Znači, došla si vidjeti Annie? -Da.
Ja mislim da si došla mene vidjeti.
Sada, zašto bih htjela vidjeti tebe, od svih ljudi?
Ne znam, ali sigurno si se pošteno namučila...
da saznaš tko sam i gdje živim.
Uopće se nisam namučila. Jednostavno sam nazvala očeve novine.
Pored toga, svejedno sam ovdje dolazila. To sam ti već rekla.
Stvarno ti se sviđam?
Odvratan si. Nemaš manira. Arogantan si i uobražen.
Napisala sam ti pismo, ali sam ga poderala.
- Što je pisalo u njemu? - Što te briga.
I mogu ti reći da mi se tvoji galebovi uopće ne sviđaju.
Prešla sam cijeli ovaj put da bi... Ti si svejedno trebala doći ovdje, sjećaš se?
Mitch?
Učinilo mi se da sam vidjela tvoj auto. Što radiš u gradu?
-Morao sam potvrditi isporuku. -Što?
Majko, hoću da upoznaš Melanie Daniels. Gđice Daniels, moja majka.
Kako ste?
Kako ste, gđice Daniels? Potvrdiš što?
Isporuku. Gđica Daniels nam je donijela neke ptice iz San Francisca.
Za Cathy, za njezin rođendan. Gdje je ona?
-Preko, kod Brinkmeyera. -Gđica Daniels će ostati ovdje za vikend.
Tako da sam je već pozvao večeras na večeru.
-Pa, ipak ste se potrudili donijeti te ptice. -O, ne bih mogla.
-Rekao si - ptice? -Da, ljubavne ptice.
O, shvaćam.
Tako da vas ne možemo pustiti da nam pobjegnete, a da vam se ne zahvalimo.
Niste ni upoznali Cathy, a ostat ćete preko vikenda.
Pa, da, ali... Je li tako?
Naravno, ali... Onda je sve sređeno.
-Kada je večera, majko? -U 7, kao i uvijek.
- Pokupit ću vas. Gdje ste odsjeli? - Kod Annie, naravno.
O, naravno. Baš glupo od mene. U 15 do 7?
Annie možda ima neke planove. Vidjet ću.
Osim toga, mogu se snaći i sama.
Da li ste sigurni? Nećete unajmiti čamac ili nešto slično?
-Sigurna. -Onda u 7.
Možda.
Čekat ćemo vas. Kako vam je glava?
Puno bolje, hvala.
Galeb me udario, gđo Brenner, to je sve.
-Bok. Da li ste je pronašli? -Da, jesam.
Pitala sam se...
Onaj znak, tamo.
Da li bih mogla dobiti sobu, na samo jednu noć?
-Planirala sam je izdati na duže... -Puno bi mi značilo.
Pokušala sam svuda u gradu. Sve je popunjeno.
Pa, dobro. Torba vam je u autu?
Pa, baš je praktično, to vam mogu reći.
Kupila sam par stvari u trgovini za ovu noć.
Nisam planirala ostajati duže.
Da, znam. Da li je iskrsnulo nešto neočekivano?
Da. Mogu li telefonirati? Htjela bih se javiti kući.
Upravo sam stavila kavu na peć.
Zar se baš uvijek sele?
Bok!
-Gđica Daniels? -Da.
O, predivne su!
Baš ono što sam htjela. Da li je jedno muško, a drugo žensko?
-Ne znam koje je koje. -Pa, pretpostavljam.
-Annie nije imala planove? -Ne.
Drago nam je što si došla. Da li si gladna?
-Prilično. -Večera samo što nije.
Gledali smo piliće. Izgleda da nešto nije u redu s njima.
S pilićima je sve u redu.
-Zvat ću Freda Brinkmeyera odmah. -Kakvo dobro će to donijeti?
Pilići neće jesti.
On mi je prodao hranu, je li?
-Caveat emptor, majko. Neka se kupac čuva. -Na čijoj si ti strani?
-Samo citiram zakon. -Zanemari zakon.
Ovo neće potrajati dugo, gđo Dan... Halo, Fred? Lydia Brenner.
-Prekidam li te u večeri? -Što kažeš na piće?
-Može jedno. -Hrana koju si mi prodao nije dobra.
Hrana za piliće. Nije dobra. Neće je jesti.
Oni su uvijek gladni.
Otvorila sam vreću kada sam došla kući, a oni ni da je pipnu.
Znaš piliće isto koliko i ja, da kada nešto neće jesti,
da nešto nije u redu s onim čime ih hranimo.
Ne, nisu usplahireni pilići.
Tko? Kakve on veze ima s ovim?
-Je li to tvoj otac? -Aha. Sjedni, molim te.
Briga me koliko si mu vreća hrane prodao. Moji pilići...
O, vidim.
Dan Fawcett.
Ovog popodneva? To dokazuje ovo što pričam. Hrana koju si nam prodao...
Pa, možda je bolje da se odem vidjeti s njim.
Misliš da se nešto čudno događa, zar ne?
Ne, nikada!
Uopće ne izgledaju bolesno. Samo neće jesti.
Pokušat ću ga otići vidjeti. Možda on...
Dobro.
Hvala ti.
Zvao ga je Dan Fawcett maloprije.
Njegovi pilići također ne jedu.
Kao što je mama rekla. G. Brinkmeyerova hrana nije dobra.
Ne, Cathy. Prodao je g. Fawcettu drugu vrstu.
Misliš li da su stvarno bolesni, Mitch?
I dalje ne razumijem kako si znala da hoću ove ptice.
Tvoj brat mi je rekao.
Onda znaš Mitcha iz San Francisca? Je li tako?
Ne, ne baš.
Mitch zna puno ljudi u San Franciscu. Naravno, uglavnom robijaše.
- Cathy! - Mama, i on sam tako kaže.
Pola dana provede obilazeći ljude u pritvorima.
U demokraciji, Cathy, svatko ima pravo na pošteno suđenje.
Služba tvoga brata... Daj mama, molim te!
Znam sve o tom jazu u demokraciji. Ipak su robijaši.
Sada ima klijenta koji je svojoj ženi pucao u glavu šest puta.
Šest puta! Možeš li zamisliti to?
Mislim, i dva puta bi bilo pretjerano, zar ne misliš tako?
- Zašto ju je ubio? - Gledao je utakmicu na televiziji.
- Što? - Žena je promijenila kanal.
-Hoćeš li doći na moj tulum sutra? -Ne mislim.
Moram se vratiti u San Francisco.
Ne sviđamo ti se?
O, dušo, naravno da mi se sviđate.
-Ne sviđa ti se Bodega zaljev? -Još ne znam.
Mitchu se jako sviđa. Dolazi ovdje skoro svaki vikend,
čak iako ima svoj apartman u gradu.
Kaže da je San Francisco kao brdašce na ulazu u mravinjak.
Pretpostavljam da zna tako biti.
Pa, ako odlučiš doći, nemoj reći da sam ti rekla.
To bi trebao biti tulum iznenađenja.
Smislili su cijelu stvar da bi iskomplicirali situaciju...
gdje ja idem kod Michele na jedno popodne,
a Michele će reći da ima glavobolju i da li ću imati nešto protiv da me odveze kući.
I tada, kada ja dođem kući, sva dječurlija će iskočiti!
O, hoćete li doći? Molim vas, hoćete li doći?
Ne znam.
-Baš je šarmantna djevojka, je li tako, Mitch? -Da.
Baš je lijepa.
- Koliko je dugo poznaješ? - Rekao sam ti da smo se upoznali jučer.
-U trgovini za ptice. -U trgovini za ptice.
Ona ih je prodavala?
Ne. Samo sam je naveo da misli da ja vjerujem da ih ona prodaje, a onda...
-Vrlo je komplicirano. -Ali ona je kupila pticu i onda se dovezla ovamo.
-Mama. -Da?
Gdje si studirala pravo?
Oprosti mi.
Pretpostavljam da sam prirodno radoznala kada je u pitanju takva djevojka.
Ona je vrlo bogata, zar ne?
Pretpostavljam. Njen otac je većinski vlasnik jednih novina.
Pomislio bi da on može ne objavljivati njezino ime u novinama.
-Uvijek je spominju u rubrikama, Mitch. -Da, znam.
Ona je ona djevojka koja je skočila u fontanu u Rimu prošloga ljeta, znaš?
Da.
Pretpostavljam da sam staromodna. Znam da tamo zna biti vrlo toplo, ali...
-U novinama je pisalo da je bila gola. -Da, i to znam.
Znam da nisu moja posla, ali kada dovedeš takvu djevojku...
-Draga? -Da?
Mislim da mogu izaći na kraj s Melanie Daniels.
Pa... dokle god znaš što želiš, Mitch.
Znam točno što hoću.
-Hoćeš li se znati vratiti? -O, da.
-Hoću li te opet vidjeti? San Francisco je vrlo daleko odavde.
Ja sam u San Franciscu pet dana tjedno s puno slobodnog vremena na raspolaganju.
Volio bih te vidjeti. Mogli bismo otići na plivanje ili nešto drugo.
Majka mi je rekla da voliš plivanje.
-Kako majka zna što ja volim raditi? -Čitamo istu trač rubriku.
-O, to... Rim. -Ja stvarno volim plivati. Mislim da bismo bili dobar par.
-Ako baš hoćeš znati, bila sam gurnuta u tu fontanu. -Bez imalo odjeće?
Potpuno obučena. Novine koje su objavile tu priču...
su veliki konkurenti moga oca.
-Znači, ti si samo jadna i nevina žrtva okolnosti? -Nisam ni jadna ni nevina.
-Istina je tu djelomična... -Istina je da se družiš s vrlo ludom družinom.
Da, to je istina, kao i to da sam zaista bila gurnuta u fontanu.
Da li stvarno znaš Annie Hayworth?
Ne. Bar ne dok nisam došla ovdje.
-Znači, niste išli zajedno u školu? -Ne.
-I nisi dolazila ovdje da je vidiš? -Ne!
-Lagala si! -Da, lagala sam.
-Što je s pismom koje si napisala? Je li i to laž? -Ne, napisala sam pismo.
- Pa, što je pisalo? - Pisalo je, "Dragi g. Brenner.
Mislim da su vam ljubavne ptice potrebne. Mogu vam pomoći oko ponašanja."
-To je pisalo. -Ali si ga poderala?
-Da. -Zašto?
Jer izgleda glupo i djetinjasto.
- Kao skakanje u fontanu. - Rekla sam ti što se dogodilo!
Zar očekuješ da povjerujem u to?
Briga me u što vjeruješ!
- I dalje bih te volio vidjeti. - Zašto?
Mislim da bi bilo zabavno.
To bi možda bilo dovoljno u Rimu, ali sada nije toliko.
-Za mene je. -Pa, za mene nije.
- Što onda hoćeš? - Mislila sam da znaš.
Hoću proživjeti život skačući u fontane gola. Laku noć.
Gđice Daniels, da li ste to vi? -Da.
Bok.
Nešto nije u redu? Da li vam taj ožiljak smeta?
Ne, nije ožiljak ono što mi smeta.
- Hoćete li brandy? - Ako imate, može.
Donijet ću. Sjednite.
O, hoćete li vestu ili nešto, ogrtač?
Ne. Ne, hvala ti.
Zašto me ne bi zvala Melanie?
Dobro.
Hvala ti. Zna biti baš hladnjikavo,
naročito ako ste u blizini zaljeva.
Pa, kako si provela večer?
Da li si upoznala Lydiju?
Ili bi radije da promijenimo temu?
Bolje to.
- Pa. Kako ti se sviđa naše selce? - Prezirem ga.
Pretpostavljam da ne nudi puno običnom posjetitelju,
osim ako te ne uzbuđuje kolekcija kolibica usamljenih na brdu.
Potrebno se malo naviknuti.
Odakle si porijeklom? -San Francisco.
Kako si se našla ovdje?
Prijatelj me pozvao na vikend prije dosta vremena.
Gledaj, nemam razloga biti sramežljiva u vezi ovoga.
-Bio je to Mitch Brenner. Nagađam da si znala. -Sumnjala sam.
Pa, nemaš zašto brinuti.
To je davna povijest.
Annie, ne postoji ništa između g. Brennera i mene. Zar ne?
Pa, možda i nema.
Možda nikada i nije bilo ničega između Mitcha i bilo koje djevojke.
Kako to misliš?
Mislim da ću i ja malo toga.
Dosta sam ga viđala u San Franciscu.
Pozvao me da se upoznam s Lydijom na jedan vikend.
- Kada je to bilo? - O, prije četiri godine, ubrzo nakon što mu je otac umro.
-Naravno, stvari su sada možda malo drugačije. -Drugačije?
S Lydijom.
-Da li ti se učinila malo odsutna? -Malo.
Možda ipak nije bog zna što drugačije.
Znaš, njezino ponašanje me je skoro dovelo do ludila.
Kada sam se vratila u San Francisco, provodila sam dane pokušavajući shvatiti...
čime sam je uvrijedila.
- Pa, što si učinila? - Ništa.
Samo sam postojala. Pa, što je odgovor? Ljubomorna žena, je li?
Posesivna majka?
Pogrešno. Uz sve dužno poštovanje Oedipusu, ne vjerujem da je to uzrok.
Onda, što je bilo?
Lydiji sam se svidjela. To je čudniji dio.
Sada kada nisam više prijetnja, vrlo smo dobri prijatelji.
- Zašto te onda omalovažavala? - Jer se bojala.
- Da ćeš uzeti Mitcha? - Da ću dati Mitchu.
Ne razumijem.
Boji se svake žene koja bi dala Mitchu jedinu
stvar koju mu Lydia ne može dati: Ljubav.
To ide u prilog tome da je ljubomorna, posesivna žena.
Ne, ne mislim tako.
Vidiš, ona se ne boji da će izgubiti Mitcha.
Boji se da će biti zapostavljena.
Netko bi joj trebao reći da će na taj način dobiti kćer.
Ne. Ona već ima jednu.
Pa, što je s Mitchom? Zar se on nije ništa pitao?
Razumijem njegovu situaciju.
Kroz puno toga je prošao s Lydijom poslije očeve smrti.
- Nije htio prolaziti kroz sve to ponovno. - O, shvaćam.
Tako je prekinuo. Ne tada odmah, naravno.
Vratili smo se u San Francisco, vidjeli se povremeno, ali smo oboje znali da je gotovo.
- Što onda radiš ovdje, u Bodega zaljevu? - Htjela sam biti blizu Mitcha.
Znala sam i onda da je gotovo, za sva vremena, ali...
I dalje sam htjela biti blizu njega.
I dalje mi se strašno sviđa
i ne želim izgubiti to prijateljstvo... nikada.
Halo.
Bok.
Ne, ne, ne, nisam zaspala.
Da, baš maloprije.
Naravno. Pričekaj.
Mitch je.
Za tebe.
Halo? Da, ovdje Melanie.
Dobro, hvala.
Ne, nije bilo problema. Jednostavno sam pratila put.
Nema potrebe za isprikama.
Razumijem...
To je vrlo lijepo od tebe. Ne, nisam ljuta.
Pa, ne mogu. Moram natrag u San Francisco.
Ne, neću razočarati Cathy, ali...
Vidim.
Dobro. Da, bit ću tamo.
Laku noć, Mitch.
Hoće da idem na Cathyin tulum sutra. Pristala sam.
Bit će zabavno.
I ja ću biti tamo, da pomognem.
O, izgleda besmisleno.
Mislim da ću na spavanje. Bio je naporan dan.
Moja prtljaga.
Lijepo je. Gdje si kupila? Kod Brinkmeyera?
Misliš da trebam otići?
Pa, to je na tebi.
Ne, nego je na Lydiji, zar ne?
- Zanemari Lydiju. Hoćeš li ići? - Da.
- Onda idi. - Hvala ti, Annie.
Tko bi to mogao biti?
Ima li nekoga?
Tko je? Vidi.
Jadničak. Vjerojatno se izgubio u mraku.
Ali nije mrak, Annie.
Mjesec je pun.
Cathy, to je vrlo dobro.
OK. Idemo.
Tako je. Hajde. Ne daj da te uhvati.
Ne, stvarno ne bih trebala više. Vozim.
Ustvari, pokušavam te nagovoriti da ostaneš na večeri. Imamo još pečenja.
-Ne, ne bih mogla. Moram se vratiti. -Dobro.
-Živjeli. -Živjeli.
Zašto toliko žuriš? Što je toliko važno u San Franciscu?
Moram sutra na posao, pod jedan.
-Imaš posao? -Imam ih više.
-Što radiš? -Radim različite stvari, različitim danima.
Kao, na primjer?
Pa, ponedjeljkom i srijedom radim za "Putničku pomoć" na aerodromu.
Pomažeš putnicima?
Ne, nego ih zbunjujem. Mislila sam da si mi pročitao karakter.
Utorkom idem na seminar u "General Semantics" u Berkeleyu...
tražeći nove riječi.
- To nije posao, naravno ali... - Misliš, ne moraš ako...
- A četvrtkom imam sastanke i ručkove. - Pretpostavljam u podzemlju.
Neću te razočarati.
Školujemo jednog malog korejskog dječaka.
Mi skupljamo novac za to.
Vidiš, Rim...
To cijelo ljeto, nisam ništa radila osim...
Bilo je lako izgubiti se tamo.
Tako, kada sam se vratila, mislila sam da je vrijeme da počnem...
Ne znam... da se opet nađem.
Tako, ponedjeljkom i četvrtom, zaokupljena sam poslom.
- Što je s petkom? - Petak? Slobodan je.
Ponekad odem u trgovinu ptica petkom.
Vrlo mi je drago zbog toga.
Lijepi, mali nevini dan.
Da.
- Imam tetu Tessu. Da li i ti imaš tetu Tessu?
Moja je vrlo lukava.
Poklonit ću joj Minah pticu kada se vrati iz Europe.
Minah ptica priča. Možeš li zamisliti njezinu facu...
kada joj ovaj kaže jednu ili dvije riječi koje sam pokupila u Berkeleyu?
Tebi je potrebna majčina njega.
- Ne moje majke. - O, žao mi je.
Zašto je tebi žao?
Moja majka? Štedi dah.
Šutnula nas je kada sam imala 11 i pobjegla s nekim tipom iz hotela na Istok.
Znaš li što je majčina ljubav?
- Da, znam. - Hoćeš reći da je bolje biti šutnut?
Ne. Mislim da je bolje biti voljen. Ne viđaš se s njom?
Ne znam gdje je.
Pa, možda je bolje da se pridružim ostaloj djeci.
Dobro. Evo nas. Jedan...
dva...
tri.
Vidi! Vidi!
Hej! Dodirivanje je zabranjeno!
Pomogni mi da uvedem djecu u kuću..
Da li su otišle, Mitch?
-Mislim. -Da li je netko povrijeđen?
Jenny je dobila ogrebotinu po licu, ali ništa ozbiljno.
To je već treći put.
Mitch, ovo nije uobičajeno?
Prvo onaj galeb jučer u čamcu, onda onaj kod Annie sinoć...
Sinoć? Kako to misliš?
Galeb je udario u Anniena ulazna vrata. Mitch, što se događa?
Ne znam. Da li se moraš vratiti kod Annie?
Ne. Stvari su mi u autu.
Ostani i pojedi nešto prije nego što kreneš natrag. Osjećat ću se puno bolje.
-Hoćeš li malo senfa uz to? -Ne, hvala.
-Zašto Annie nije ostala? -Rekla je da mora kući, primiti poziv od sestre.
Što je s njima?
Što je sa svim pticama? Gdje hoćeš ovu kavu?
Tamo, na stolić. Požuri sa svojom, Mitch.
Sigurna sam da gđica Daniels jedva čeka da krene.
Mislim da trebate prenoćiti ovdje, Melanie.
Imamo sobu viška gore i sve što je potrebno.
Taj put noću može biti vrlo gadan.
Ako idem preko Santa Rose, izaći ću na autoput puno ranije?
Da, a i autoput je puno brži.
Ali ćeš naići na veliku gužvu na putu za San Francisco.
Slušajte te ljubavne ptice.
Mitch.
Pokrijte lica! Pokrijte oči!
To je vrabac, sigurno.
-Znamo što je, Al. -Da li ste imali upaljenu vatru?
Da, ali ne bi se vidjelo puno svjetlosti na vrhu.
Ponekad svjetlost privlači ptice. Baš čudno.
Dobro, ali moramo učiniti nešto oko toga!
Mislim da te ne razumijem, Mitch. Oko čega?
Ptice su okupirale kuću.
Ono što je vjerojatnije... da su ušle u sobu i uspaničile se.
Složit ću se da se ptice uspaniče u zatvorenim prostorijama,
ali nisu samo ušle, već su uletjele ravno kroz otvor.
-Žena mi je jednom našla mrtvu pticu. -Reci mu za tulum.
Imali smo tulum ovog popodneva za Cathyn rođendan.
-Koliko je napunila? -11! Usred tuluma,
nekoliko galebova se obrušilo na djecu!
Gđicu Daniels je jučer napao galeb.
Da. Da li su djeca uznemiravala ptice?
Ako ih uznemiravate, znaju krenuti na vas.
Al, djeca su se igrala. Ti galebovi su napali.
Sada, Lydia, "napali" je vrlo jaka riječ, zar ne misliš?
Mislim, ptice jednostavno ne lete i napadaju ljude bez razloga.
Djeca su ih najvjerojatnije preplašila.
Ove ptice su napale.
Ovdje je baš nered, to priznajem.
Možda bi trebao staviti nešto na vrh tvog otvora.
-Hoćete da vam pomognem oko čišćenja? -Ne. Snaći ćemo se.
Nije neki pretjerano težak posao.
Odvest ću Cathy u krevet.
Mislim da bi trebala ostati, a ti?
Bilo bi to lijepo od tebe.
Stvari su mi u autu. Hoćeš li sa mnom? -Dobro.
-Mogu li još što učiniti, Mitch? -Ne, hvala, Al.
Bit ćemo dobro. Laku noć, Lydia.
Baš je čudno.